Україні потрібні нові технології, ті ж F-16, щоб прорвати фронт
Російський диктатор Володимир Путін, виступаючи на засіданні Всесвітнього російського народного собору в Кремлі, заявив, що війна, розв'язана РФ проти України, нібито є битвою за суверенітет і справедливість має національно-визвольний характер. А ідеологія Заходу, за його словами, базується на русофобії, расизмі та неонацизмі. Тим часом з'явилися дані, що росіяни завезли на окуповані території понад 100 тисяч мігрантів із Азії. А генсек НАТО Єнс Столтенберг, заявивши, що країна-агресор втратила в Україні вже понад 300 тисяч своїх вояків, зазначив, що у Путіна "високий поріг терпимості по відношенню до втрат". Який висновок можна зробити з останніх заяв та дій Кремля? Чому, бачачи божевілля Путіна, деякі на Заході все ще вважають за можливе переговори з ним? Портал "Коментарі" із цими питаннями звернувся до експертів.
Заяви Путіна про цілі війни – традиційно безглузді
Медіаексперт, член Ради з питань свободи слова за президента Володимира Зеленського, екс-заступник міністра інформполітики (з 2015 по 2016 рр.), радник міністра оборони України (2014-2015) Тетяна Попова розмірковує так:
"На окуповані території завозять мігрантів, перш за все, як робочу силу. Для відновлення зруйнованої самими ж окупантами інфраструктури, зведення деяких військових об'єктів. Щодо останніх заяв Путіна про цілі війни – вони традиційно безглузді. Він уже сотні разів змінював цілі та завдання т.зв. "сво". Тепер це вже виявляється про "суверенітет та справедливість". Ще менш відчутних для росіян речах, ніж демілітаризація та денацифікація, захоплення Києва чи Донбасу. Невже в РФ після нападу на Україну стало безпечніше? По ній летять українські ракети та дрони. Фінляндія вступила в НАТО. Сам Альянс консолідувався, почав потужніше озброюватися. Логіки у путінських заявах немає. Проглядається хіба що спроба виправдатися за агресію".
Щодо заяви Столтенберга про "високу терпимість" Путіна до втрат – це абсолютна правда, вважає експерт. Кремль, наголошує вона, ніколи не хвилювали людські втрати. Тим більше, що останнім часом у топку війни кидаються кримінальні елементи, нівелюючи ризики протестів, можливих за масової мобілізації звичайних громадян.
"Те, що деякі політики чи лідери думок на Заході все ще вважають за можливе переговори з Путіним (таких, до речі, стає все менше) пояснюється тим, що це або куплені Кремлем люди, або просто корисні ідіоти. Катування, вбивства, зґвалтування, викрадення дітей, ордер на арешт військового злочинця Путіна від Міжнародного кримінального суду зробили його нерукостислим у переважній більшості держав", – пояснює Тетяна Попова.
Вона нагадує, що в РФ вже відбуваються протести мобілізованих дружин. Був пригожинський похід на Москву. Раз у раз відбуваються якісь диверсії за участю представників наших спецслужб та місцевих противників режиму. Тож стабільної ситуації в РФ точно не буде, прогнозує експерт.
"Не буде, на жаль, у найближчому майбутньому і змін на фронті в позитивний для нас бік, – вважає вона. - Як мінімум, поки ми не отримаємо нові технології, ті ж
F-16. Доти буде позиційна боротьба без стратегічних проривів".
Потрібно переламати негативний для нас тренд, повернувши єдність Заходу в підтримці
Політолог, директор Агентства моделювання ситуацій Віталій Бала впевнений, що путінські заяви у стилі "росіяни, білоруси та українці – один народ", "війна у нас – визвольна" спрямовані на внутрішнього споживача.
"Спроба якось пояснити продовження війни, виправдати всі втрати, з якими зіткнулася РФ унаслідок відкритої агресії проти України. Показати, що жертви можуть бути ще більшими, але боятися цього не треба, бо "ми ведемо національно-визвольну війну". Все – з ніг на голову. Але технологічно – відомий прийом. Як і пропагандистськи. Зовнішня аудиторія це марення не сприйме, а на внутрішню так чи інакше це працює", – пояснює політолог.
Щодо періодичних заяв окремих представників Заходу (і не тільки) про готовність говорити з Путіним, про необхідність Києва домовлятися з Москвою, тут, за словами Віталія Бали, слід розуміти таке:
"Низка країн (та сама Угорщина) продовжують співпрацювати з РФ. І з політичних, і з економічних (зокрема енергетичних) міркувань. Ізраїльський прем'єр Нетаньяху до
жовтневого нападу ХАМАС, який фактично підтримав Кремль, теж вважав Путіна другом. Приїжджав до Москви, носив георгіївську стрічку і таке інше. Туреччина продовжує активно торгувати із РФ. Нам слід чітко розуміти, що кожен політик у країнах, які нам допомагають, звертає увагу на думку своїх громадян. А враховуючи, що через російсько-українську війну та реакцію на неї Заходу, ситуація в тій же Європі точно не покращується (недарма угорська влада, яка нерівно дихає до Москви, так багато говорить про шкоду санкцій для
самих європейців), населення цих країн починає "втомлюватися". Тим більше, що цю тему активно хитає Росія, яка має потужні інформаційні та інші ресурси".
На жаль, продовжує експерт, додає аргументів у скарбничку тих, хто бореться за якнайшвидші переговори Києва з Москвою, нехай навіть на шкоду Україні, маса скандалів, які відбуваються останнім часом у нашій країні. Від нескінченної низки корупційних – до тепер, як пишуть навіть західні ЗМІ, нібито розколу між вищим військовим та політичним керівництвом.
"Як наслідок – опоненти урядів, які нам допомагають, починають під час чергових виборів дориватися до влади. Маємо неприємні для нас результати виборів у
Словаччині, потім – у
Нідерландах. У Польщі політичні зміни, можливо, будуть якраз таки нам
більше на руку, але підтримка України з боку звичайних громадян там
падає. Щоб переламати негативний для нас тренд, повернувши Захід до ситуації, коли той одразу після початку широкомасштабної російської агресії був готовий нам сильно допомагати, слід бути дипломатичнішими і нашій владі, і нашим біженцям, – упевнений Віталій Бала. – А нашій дипломатії та інформаційним майданчикам – більш активними".
Читайте також на порталі "Коментарі" – головні події фінансово-економічного фронту осені: із чим входимо в зиму.